Den mesterlige tyske filmskaber Friedrich W. Murnau får ikke lov...
- af boet efter Bram Stoker til at filmatisere romanen "Dracula".
Men så kalder Murnau blot sin vampyr grev Orlok...
- og sin film... NOSFERATU.
F.W. Murnau skaber filmhistoriens mest realistiske vampyrfilm...
- og slår sit navn fast som en af de største instruktører nogensinde.
Kør kamera og... værsgo.
Sød missekat... sød missekat.
Du befinder dig godt. Du bor i et dejligt hus og går smukt klædt.
Din rare ægtemand har sværget dig evig troskab.
Du aner ikke, hvad der befinder sig på bunden af blomsterkassen.
Du føler intet savn. Du skænker ikke døden en tanke.
Og...
tak. Den er i kassen.
- Wolf, har vi etableret patosen? - I høj grad. Og så i én optagelse.
Få det straks fremkaldt. Jeg vil se
dagens optagelser før toget i morgen.
Albin.
Skynd dig at rigge ned. Tid er penge, som du selv siger.
- Det bliver dyrere at filme i det fri.
- Genialitet koster.
Gud være lovet, at vi er færdige med
at spille i kunstige omgivelser.
Flot, Greta. Du udvikler dig fornemt på alle leder og kanter.
- Jeg så endda et skær af ondskab.
- Det er alle dine uhyggelige ideer.
- Det bidrager til realismen. - Men hvorfor forlade Berlin nu?
- Har l skaffet vognene? - Jeg vælter mig i teatertilbud.
- Er to nok? - Der er ikke flere at få.
Herr doktor, du ignorerer mig. Det gjorde du aldrig før i tiden.
Hvorfor vil du spille teater, når du kan være med i en film?
Teaterpublikummet er livgivende. Det der apparat er dræbende.
Greta, Ellen opdager kærlighedens inderste væsen...
- gennem den mest frydefulde smerte, man kan forestille sig.
Lyder det bekendt?
Det er en krævende rolle, der vil
ophøje dig til en stor skuespillerinde.
Du ofrer dig for din kunst.
Fart på, folkens, vi skal nå et tog.
- Albin, hvad har du givet katten? - Opiumsdråber.
- Den var urolig. Kunne det da ses? - Den så lettere bedugget ud.
Ikke nær så meget som Greta.
- Her skrider det frem, som det skal.
- Friedrich.
- Vi må tale om vampyren. - lkke nu.
Det er ved at blive mørkt.
Bliv færdige her og sørg for, at den tåbe til Gustav når toget.
Hvad slags tøj skal jeg pakke til ham?
Hvad slags sminke? Hvor høj er han?
Hvor skal han hen?
- Til en kvinde velsagtens. - Eller en mand.
Vi krydser grænsen til Tjekkoslovakiet
efter et par timers kørsel.
Herr doktor har allerede lavet nogle udendørsoptagelser der.
Vidste De ikke det? Besynderligt.
- Alle Hutters scener optager vi der.
- Dem med ham og vampyren.
- Er Dracula ikke fra Transsylvanien?
- Vi må slet ikke filme "Dracula".
Hvem spiller grev Dracula... Orlok?
Han hedder Schreck. Max Schreck.
Han var med i Reinhardt-kompagniet, da Murnau instruerede.
- Og han skulle hedde Schreck? - Han er karakterskuespiller.
- Jeg har det fra herr doktor selv.
- Jeg har ikke hørt om nogen Schreck.
- Han har studeret hos Stanislavskij.
- Uha, fra den russiske skole.
Han forbereder sig ved at lade sig
opsluge af den figur, han skal spille.
Derfor rejser han ikke sammen med os.
Han har været i Tjekkoslovakiet i flere
uger for at blive ét med miljøet.
Vi kommer udelukkende til at se ham i fuld sminke og kostume.
Som vampyr.
Han skal kun filmes om natten.
- Hvorfor ved jeg, producenten, intet?
- Jeg har fået det at vide.
Sig, du ikke er for køn til at arbejde for mig.
Jeg elsker filmens verden.
Vore investorer aner ikke, hvad din film går ud på.
Ej heller teknikerne og skuespillerne.
Og jeg ved det heller ikke længere.
Er du så tilfreds? Ja, ja, de skal holdes hen i uvidenhed.
Jeg er Albin Grau, filmens producent og kunstneriske leder.
Optager Murnau Stokers "Dracula"?
Friedrich Wilhelm Murnau er Tysklands største filmskaber.
På højde med Griffith.
Han overvåger hver lille detalje af denne enestående produktion.
- Hvem spiller hovedrollen? - Skal De optage i Tyskland?
Tak, mine herrer.
Paul!
Vor kamp går ud på at skabe kunst.
Vort våben er de levende billeder.
Fordi vi har de levende billeder, vil vore malerier vokse og vige.
Vor poesi er skygger, der længes og skjuler.
Vort lys vil spille hen over levende
ansigter, der ler og krymper sig.
Vor musik vil dvæle og overvælde, fordi dens sammenhæng...
er ufravigelig som graven.
Vi er videnskabsmænd i færd med at skabe erindring.
Men vor erindring vil hverken blive udvisket eller falmet.
Hvad er det?
Det ligner blod.
Godaften.
Herr doktor, De er længe ventet.
- Karavanen er ankommet. - Og her er føreræslet.
- Grufuld tur. Har I været her længe?
- Nej.
Vi får vel ikke travlt i morgen?
Lidt indendørsoptagelser og Hutters vogn, der ankommer.
Friedrich, hvornår skal natteoptagelserne finde sted?
Snart. Og de kræver ingen større forberedelse.
Jeg får brug for hjælp med lyset.
Kan du ikke give mig nogle fingerpeg?
- Hvor er statisterne? - Dér.
- De kan da ikke spille skuespil. - De skal også bare være.
Wolf.
Herr Müller?
Undskyld, Wolf.
Du har sovet uroligt, men vågner dog udhvilet.
Du er ivrig efter at opsøge den adelsmand, der skal gøre dig rig.
Hvad er det, der ligger der? Ja, saml det op.
En bog om vampyrer.
Nå, ja.
Den fik du af de overtroiske bønder...
- der advarede dig imod at nærme dig Orloks slot.
Du måtte end ikke sige hans navn.
Nosferatu. Den urene, den udøde.
Du kunne risikere at gestalte udyret.
Glimrende, Gustav.
- Herr doktor, jeg er ked af det... - Albin!
En indfødt er stavret ind i billedet!
Wolf.
- Hvad foregår der?
- Vi skal hænge krucifikserne op igen.
- Skal jeg belemres med det her? - De bør tage det alvorligt.
Krucifikserne er ikke blot til pynt.
Vi skal nok hænge dem op igen. De overvælder bare kompositionen.
Albin, kamera. Hvad scene er det her, Heinrich?
- 23. - Skynd jer.
Fint, Albin. lnd med dig, Heinrich.
I åbner porten, når jeg siger til. Klar?
Kør kamera. lris ind.
Og... værsgo.
Gustav, træd nærmere meget langsomt.
Mærk efter, om du har husket kontrakterne.
Du er bange.
Hvem var det, der kørte dig herhen?
Du må gå ind i slottet. Det kalder på dig.
Med et bliver porten åbnet.
Du må gå derind.
Glimrende, Gustav. Videre.
Videre!
- Tak! Wolf? - Det var godt nok.
Jeg står for scenografien! Hvem har bygget det her?
Jeg hyrede nogle lokale håndarbejdere.
Der står en generator derhenne. Vær sød at få den i gang.
- Vi havde en aftale! - Ja, bliv nu bare der.
Stil kameraet op her i en fart.
Kør kamera.
Gustav, du går langsomt fremad. Altid på vej ind i tunnelen.
Perfekt.
Kun det sorte hul, der hverken er blevet udforsket eller berørt...
- i meget lang tid.
Men så en aften... er der noget, der kravler ud.
Hutter...
Hils på grev Orlok!
Gustav, følg efter ham ind i tunnelen.
Ja, gå derind og fortsæt.
Og... tak!
Wolf.
- Du gode gud. - Wolf!
Det er i kassen.
Mageløst. Ouverturen til vor rædselssymfoni.
Genialt, Hutter.
Han kommer ikke fra Reinhardt-kompagniet.
Tillykke, Gustav.
Ja, jeg var ret god, ikke?
Jeg så hans ansigt.
- Hvor har du fundet ham? - l det hul.
Gustav, det var dit fineste øjeblik.
Vi pakker sammen for i aften.
- Tog vi hertil for at optage én scene?
- Gustavs udtryk var hele turen værd.
Jeg vil gerne lykønske herr Schreck.
Fremover er han grev Orlok. Både i sin egen og vor bevidsthed.
Lad ham i fred, så er han rollen.
Han vil ikke plages med vore
spørgsmål, smiger eller betragtninger.
Han jager et helt andet gespenst.
Friedrich, skynd dig. Det er Wolf!
- Står mit værelse klart? - Ja.
Nosferatu!
Nu går det for vidt.
- Prøver De at opskræmme os?
- Heinrich, vær dog ikke så teatralsk.
Tag dig en cognac, Wolf. Du får det bedre i morgen.
- Hvad er der sket? - Han har fået et ildebefindende.
Hjælp ham ovenpå og gå så ud og hjælp herr Grau med kameragrejet.
Bær kameraerne op til mig. Jeg må forberede mig til i morgen.
Albin, kun blækhuset, fjerpennen og kontrakterne skal være på bordet.
Her skal være mere mørkt og støvet.
Der har vi Dem jo.
Enestående, ikke? I skulle se jeres ansigtsudtryk.
Mine damer og herrer. Max Schreck, der spiller grev Orlok.
I har utvivlsomt hørt, at Max' metoder er lidt uortodokse...
- men vær vis på, at l kommer til at
bøje jer for hans overlegne kunst.
Indtag jeres pladser. Giv mig stolen.
Grev Orlok, De skal sidde for enden af bordet.
I denne scene læser greven dine medbragte dokumenter...
- og du står for at tjene en betragtelig sum penge.
Nej, ingen sminke!
- Undskyld, herr doktor. - Alle mand væk.
Hr. greve, De læser dokumenterne.
- Det er ukorrekt. - Spil dog, for Guds skyld.
- Hvad skal der stå? - Det er en ejendomshandel.
- Jeg vil godt sminkes. - Det bliver De ikke.
Klar? Elke, fonografen.
Ro, tak. lris ind.
Og koncentrer jer... værsgo.
Orlok, De læser dokumenterne nøje.
Det sker trods alt kun sjældent, at De får breve fra de levende.
Nej, koncentrer Dem om dokumentet.
Skønt detaljerne er Dem ligegyldige.
De har kun tanke for de saftige struber, der venter Dem i Tyskland.
Hutter, hvor meget du end væmmes, så gå tættere på.
Lad os se dit begærlige ansigt. Det er dit livs største handel.
Udpeg et par detaljer for ham.
Ja. "Navnlig dét der kommer Dem til gavn."
Ræk ned i tasken. Nu skal handlen afsluttes.
Men så falder der noget ud.
Hr. greve, hvad er det, der ligger der?
En medaljon.
- Det er Greta Schröder. - Han skal spørge, hvem det er.
Tak.
- Gudfader, Max. - Forklar ham hans motivation.
Hr. greve, tænk Dem godt om.
Hvad er det, De længes allermest efter?
Hvad begærer De allermest, men har intet håb om at få?
Sollyset.
Det er den følelse, De skal bruge.
Nosferatu, læs dokumenterne. Ro, tak.
- Hvem er den kvinde? - Min hustru Ellen.
Hun har en henrivende barm.
Gustav, flå den ud af hånden på ham.
Vampyren tager fjerpennen og skriver under.
Ja.
Jeg kan forstå, at vi bliver naboer.
Glimrende tilføjelse, hr. greve. Hvordan reagerer du på det, Hutter?
Er du glad for at være hans nabo?
Iris ud.
Tak!
Fremragende... Fremragende.
Alle mundaflæserne er henrevet.
Wolf, fik du det? Fik du det?
- Ja, sagde jeg jo. - Fremragende. Tak.
- Mon Schreck klarer sig på slottet?
- Han er ikke i fare.
Han er en glimrende skuespiller, men hans metode er noget særegen.
Det at leve sig så meget ind i sin
rolle, at han glemmer, han er Schreck?
- Jeg glemmer det. - Schrecks særheder er som elskov.
Man tror på dem, mens de står på, men
ingen kommer alvorligt til skade.
Skovene forfalder...
Skovene forfalder og visner.
Dampene græder deres byrde til jorden.
Middag?
Du dækker et gement bord.
Ingen rotter?
Engang drak jeg af guldbægre.
Men nu... Lad være med at kigge sådan på mig!
På mine gamle dage spiser jeg, som gamle mænd lader vandet.
Nogle gange det hele på en gang...
- andre gange en dråbe ad gangen.
Jeg har sagt, at jeg spiser uregelmæssigt.
Som regel med enorm appetit.
Max, giv Elke medaljonen.
Gustav, det er aftenen før.
Din vært har budt dig på middag på sit slot.
Værsgo at spise.
Orlok, De læser dokumenterne og ignorerer fuldstændig gæsten.
Wolf, kør kamera og... værsgo.
Du får en pludselig indskydelse. Se på din vært, Gustav.
Var det mon den fremmede, der kørte dig til slottet?
Kig på ham. Er han overhovedet noget menneske?
Hvordan er det at sidde og spise ved siden af ham?
Tanken om, at du skal tilbringe natten
alene sammen med ham på slottet.
Se på ham. Orlok, se på Gustav.
Gustav, fasthold hans blik, mens du rækker ud efter brødkniven.
Se på ham, træk vejret.
Hvad nu?
Tag brødet og skær en skive.
Ja, du skærer og skærer.
Hen imod dig. Mens du ser på ham, skærer du.
Pas på... Du skærer. Pas på fingeren!
Se, Nosferatu. Blod!
- For pokker, jeg skar mig rigtigt. - Se til generatoren.
Det gjorde du med vilje. Kniven var skarp som et barberblad.
- Spil videre, Gustav! - Få den skiderik væk!
Schreck!
- Hvad går der af dig? - Han er en Stanislavskij-galning!
Du er mig en dyr investering. Du skal ikke sætte filmen over styr!
Kan du ikke få dit udstyr til at virke?
Jeg er led og ked af din manglende opbakning!
- Jeg så dig. - Tag pigerne med ned til vognen.
- Jeg er dybt utilfreds. - Manden trækker knapt vejret.
- Jeg bad jer lave den generator! - Nej, bare tag kameraet med.
Vi er færdige for i dag, herr doktor.
Alle ned til vognene.
- Vi går nu. Schreck! - Nej, han bliver her.
Albin.
- Ja, Friedrich.
- Kan Wolfs assistent fuldføre filmen?
Nej, Paul er alt for uerfaren.
- Hvad med dig? - Kun du kan agere fotograf.
- Den film slutter her og nu. - Nej, filmen fortsætter.
Filmen tåler ikke nogen afbrydelse. Så rykker investorerne ind.
Og de hader dit manuskript.
Det er kun en fordel, at teknikerne er lidt ude af den.
- Jeg sender Wolf på hospitalet... - Du er bindegal, din fanatiker!
Jeg får en ny fotograf fløjet hertil inden ugens udgang.
Da du skrev manuskriptet, kæmpede du med dine egne dæmoner.
Nu har jeg mine at kæmpe med.
Albin, som producent må du holde sammen på ensemblet.
Hvor vover du ødelægge min fotograf?
Din idiot!
Har jeg slået nogle af dine folk ihjel?
Det mindes jeg ikke.
- Vi har en aftale! - Din bondeanger preller af på mig.
Hvorfor lige ham, dit udyr? Hvorfor ikke scripteren?
Scripteren... Hende æder jeg senere.
Nej! Du lovede ikke at gøre nogen fortræd.
Hør godt efter. Nu må jeg tage hjem til Berlin...
- finde en ny fotograf og flyve ham hertil.
Du har bare at styre dig så længe!
Vi har ikke længere brug for manuskriptforfatteren.
Du forstår det næppe, og jeg kvier mig ved at indrømme det...
- men vi har brug for forfatteren
såvel som resten af holdet. Forstået?
Vi har ikke brug for skibet.
- Hvad? - Skibet.
Hvad i himlens navn fabler du om? Jeg
har snesevis af scener på skibet.
Jeg nægter at sejle.
Så bruger jeg en dublant i hver eneste af dine scener!
Du får ingen nærbilleder. Hvor vover du tale sådan til mig?
Jeg har billeder! Jeg er instruktør!
Hvorfor siger du det først nu?
Spis du bare forfatteren og fortæl mig så...
- hvordan din figur kommer til Bremen.
Godt, så filmer jeg mig uden om dig i havscenerne...
- men du er nødt til at sejle til Helgoland til din dødsscene.
Og hvis jeg nægter?
Så er der ingen Greta. Hendes scener bliver optaget der.
Jeg skal nok tage til Helgoland. Men jeg sejler ikke.
Helgoland er en ø. Ergo kan man kun komme dertil til vands.
Eller i luften.
Hvis jeg indvilger i at få dig fløjet derhen...
- lover du at lade mine folk være.
- Eller? - Jeg kan godt gøre dig fortræd.
Hvordan vil du gøre mig fortræd, når jeg end ikke selv kan?
Men dine mægtige timer skred ufortrødent frem...
- og trådte mig ned... Lammede og lemlæstede mig.
Og endskønt de ikke kunne gøre det af med mig...
- efterlod de mig forkrøblet dvælende
i den udødelige ungdoms åsyn.
Udødeligheden side om side med den udødelige ungdom...
og dog var jeg blot aske.
For at føje sin vanskelige stjerne...
- lader Murnau en kopi af skibet bygge på slottet.
Albin, hvad er det mest fantastiske, du nogensinde har set?
- Jeg har engang set ektoplasma. - Hvad er det?
Det mystiske stof, spøgelser er gjort af.
Jeg så en spiritist hive det ud af munden i ltalien.
- Hvordan så det ud? - Som tang.
- Er det sådan, vi ser ud, når vi dør?
- Det håber jeg ikke.
Hvad er det mest fantastiske, du nogensinde har set?
Jeg har engang set Greta Schröder nøgen.
- Det slår ektoplasma. - Max! Du skræmte livet af mig.
- Hvor længe har du stået og lyttet?
- Vi har ledt efter din kiste overalt.
Måske er det ikke der, han hviler.
Var der ikke noget, vi skulle sige til ham?
Max, den store Friedrich Murnau er
taget til Berlin efter en ny fotograf.
- Wolf er sandsynligvis død. - Så tag bare de fjollede ører af.
Albin, dog, manden er kunstner. Stil ham nogle vampyrspørgsmål.
- Hvornår blev du vampyr? - Det mindes jeg ikke.
- Hvor er... Er du overhovedet født?
- Det mindes jeg ikke.
- Det er ikke morsomt længere. - Dracula ville kunne "mindes det".
Den bog har jeg læst. Jeg fik den af Murnau.
Som vampyr har du nu en enestående
chance for at vurdere dens kvaliteter.
Jeg blev bedrøvet af at læse den. For Dracula havde intet tyende.
Pointen er vist gået hen over hovedet på Dem, grev Orlok.
Dracula har ingen tjenere haft i 400
år, og så kommer der en besøgende...
- og Dracula skal foregive at være et menneske som han.
Han skal give ham mad at spise, skønt
han ikke har spist mad i århundreder.
Kan han overhovedet huske, hvordan man køber brød?
Hvordan man udvælger sig ost og vin?
Så mindes han resten. Hvordan man laver mad og reder seng.
Han mindes sin storhed...
- sine hære, sit tyende og det, han nu er reduceret til.
Den del af bogen, der udstråler allermest ensomhed...
- er der, hvor manden ved et tilfælde ser Dracula dække bord.
Men hvis du er så ensom, hvorfor laver du så ikke flere vampyrer?
Jeg kan ikke. Jeg er for gammel.
Så vidt jeg mindes, har jeg aldrig kunnet.
Hvordan blev du så vampyr?
- Det var en kvinde. - Nu bliver det spændende.
Schreck, tysk teater har brug for dig.
Vi var sammen en nat, og så forlod hun mig.
Først havde jeg et maleri af hende på
træ, så et marmorrelief af hende...
- og så et billede af hende i hovedet.
Men end ikke det har jeg længere.
Hvor kom jeg fra?
Den snaps man laver her på egnen...
Den har jeg ikke smagt i...
Tag den nu med ro, gamle dreng.
Heinrich, sikke en skuespiller.
Med liv og sjæl.
Herr Schreck.
Den ny fotograf Fritz Arno Wagner ankommer...
- men Murnau bliver i Berlin for at berolige investorerne.
Herr doktor! De bad om realisme, herr doktor.
Doktor er så meget sagt. Men jeg kender til stoffer.
De er den nye fotograf, ikke? Paul er ved at stille op til scenen nu.
- Kunsten er langsommere end livet. - Vrøvl.
- Hvad linse bruger vi? - 35 mm.
Ikke mit foretrukne våben, men pyt. Er det ladt? Godt.
Flyt kameraet 10 cm til højre og afvent mit signal.
- Fik du det? Og var porten ryddet? - Ja.
Havde jeg været forberedt, ville jeg have optaget det i slowmotion.
- Det havde været gribende. - Hvad er slowmotion?
Jeg kører filmen igennem for hurtigt.
Når den afspilles i normalt tempo...
- går alting unaturligt langsomt. Det giver en særlig dybde.
En skam, De ikke får vist Deres esoteriske evner på min produktion.
Albin Grau. Producent.
Ved daggry forsøgte Hutter at få hoved og hale på nattens rædsler.
Glimrende. Kør kamera.
Iris ind.
Værsgo!
Og tak. Fremragende, Gustav.
Uovertruffen disciplin og så med fare for at blive til grin.
Sådan spiller han altså. Vi tager det fra en anden vinkel.
Sæt et kridtmærke her.
Jeg er udmattet og hundesulten.
Du får varm mad i Wismar, når vi er færdige med skibet.
Og tak.
Har De overvejet at gå til filmen? De har et meget interessant ansigt.
Hvorfor kan herr doktor ikke filme i studie som alle andre?
Heinrich, vær sød at tage Choo-Choo.
Tak, og Frou-Frou.
Wismar... Kan det byde på noget, der blot minder om en kabaret?
Jeg lider skam for min kunst, Albin.
Hvorfor er alle så melodramatiske?
Friedrich beder mig låse min dør, og Gustav siger, alle forsvinder.
- I kan forestille jer snakken i Berlin.
- Goddag, Greta.
Goddag. Du forekommer mig bekendt. Hvor kender vi hinanden fra?
- Marokko. - Ja, du kom med godbidder til mig.
Hvad er det nu, du hedder?
Fritzie.
- Vil du ikke have en drink med? - Nej, vi skal sætte lys.
- Hvad fanden snakker l om? - Du skal være med, Fritzie.
Så kom her med hundene. Tak.
Alene igen som sædvanlig. Kom, Frou-Frou.
Hun er her, ikke? Det skønne barn.
- Nej. - Jeg vil se hende nu.
Jeg spiller ikke med mere, før du tager hende med til mig.
Du ødelægger alt!
Hvis ikke mine folk stoler på mig, får du ikke det, du begærer.
Du og jeg er ikke særlig forskellige.
Greta er med i din sidste scene. Der får du hende.
Efter min dødsscene? Der skal du ikke forvente at få realisme.
- Hvad mener du? - Bedrag mig ikke, dødelige.
Du holder dig fra hende og fra mine folk.
Jeg vil lave min film færdig!
Det er ikke ligefrem din film længere.
- Klar? - Ja, Heinrich.
Føj for en stank.
Pas på hovedet.
- Her. - Ligger han dernede?
Er du sikker?
Der kan man bare se. Hvordan fandt du frem til det sted her?
- Jeg fulgte efter Murnau.
- Du er i den forkerte del af huset.
Der ligger sikkert et sadomasochistisk bordel ovenpå.
Vores instruktør har virkelig en talent for at finde farlige steder.
Verden er fuldt med farlige steder.
Jeg forsår dig ikke, Galeen Det er da lige meget om Schrek sover her.
Jeg har hørt han bruger en helt speciel karakter-metode.
Det her er den jord han var begravet i.
Det her er hans originale kiste.
Han har brug for de her ting for at kunne overleve.
Schreck er ikke en skuespiller der er faret vild i sin rolle.
Han er ikke engang nogen skuespiller, han er en vampyr.
Jeg er producenten, hvis han var en vampyr,
tror du så ikke at jeg ville vide det. - Der findes ingen vampyre.
Albin! Du så ham spise en flagermus! - Han var fuld! Jeg var fuld!
Du var fuld! for fanden, Henrik!
I forstår det ikke. Friedrich vil gøre alt,
for at denne film bliver lavet så realistisk så muligt.
Hvad bruger han som Karpaterne?
Karpaterne! ruiner? ruiner! Landmænd? Landmænd!
Og som en vampyr? Der bruger han en ægte vampyr!
For der er ikke noget han ikke vil gøre! - Der er ikke nogen rigtig vampyr!
Kom, lad os smutter her fra.
Godnat. - Godnat.
Jeg forstår hvordan du føler. Vi savner allesammen Wolf.
Men det her? - I forstår ingenting.
- Hvad er der los? - Gå bare i seng igen.
Greta, hvad er der? Hvad er der?
- Hvad er der sket? - Det er morfin.
Fotograferet og ordineret af Fritzie.
Lige, hvad jeg manglede.
Friedrich kender til det. Hun skal nok komme sig.
Gå nu bare i seng.
Noget galt?
Hvorfor er scenografien ikke klar?
- Er der nogen naturlige lyskilder? - Scenografien halter. Spørg ikke.
Du er så anspændt for tiden, Albin.
Jeg er ruineret. Jeg er færdig som producent.
Og så fabler du om naturlige lyskilder!
- Sådan er det at lave film. - lkke mine film.
Friedrich, luk op.
Det er mig, Albin.
Friedrich, luk os ind.
Gudfader.
- Hvad er det? - Opiumsdråber.
Max Schreck findes ikke.
Hvis han ikke er Max Schreck, hvem er han så?
- Det ved jeg ikke. - Hvor har du fundet ham?
I en bog. Mens jeg studerede.
En billedserie om en gammel slægt af despotiske konger...
- der efter sigende var vampyrer og holdt til i Slovakiet.
Jeg havde glemt alt om det, indtil hun gav mig den der bog.
- Hvad for en bog? - "Dracula".
Jeg tog ud for at finde egnede optagesteder...
- og der fandt jeg ham. Han boede i et gammelt kloster.
Hvad aftalte du med ham?
Han skulle spille en skuespiller, der spillede vampyr.
- Hvorfor? - Hvad tilbød du ham for det?
Evigt liv... og Greta.
- Greta? Hvor kunne du, Friedrich? - Det var for videnskabens skyld.
For at forevige det.
Friedrich!
Han er væk. Kom!
- Hvad skal vi stille op? - Optagelserne begynder klokken to.
Albin, vi kan ikke komme væk fra øen.
- Hvad med flyet? - Nej, der er ingen benzin på.
- Gud... - Nej.
Vi bliver nødt til at optage Schrecks scene i aften.
Du ved, jeg hader at filme så sent. Hvor er alle folk henne?
- Hvorfor har jeg ingen assistent? - Greta...
Har du sminket dig med en kost? Du ser henrivende ud.
Må jeg få en cigaret?
- Hvor er mit manuskript, Heinrich? - Han er sløj.
- Hvad er der i vejen med ham? - Ti nu stille. Vi har travlt.
Tak, skat.
Hvorfor ser alle så nedtrykte ud?
Hvem er død?
Gudfader, hvor ser du ud.
Friedrich.
- Herr doktor. - Hvad er der, Greta?
Hvad er det, vi skal optage?
Rejs dig lige op.
Lad mig se dig engang... flot.
Tag hendes silkekåbe, Albin.
Hun skal have træpælen.
Greta, du ligger her på sengen.
I denne scene ofrer du dig endegyldigt for kærligheden.
Du forfører greven...
- og lige inden du dør, gør du det af med ham med træpælen.
Godt.
Du skal med andre ord slappe af og lade vampyren gøre alt arbejdet.
Afbrød du mine prøver i Berlin udelukkende for det?
Så er det godt, smukke.
Jeg måler lige til Deres nærbillede, herr Schreck.
Hendes sko, Albin.
- Og så om bord... - Friedrich.
- Har du styr på det her? - Fuldkommen. Kør kamera.
- Klar, Fritz? - Højere.
Iris ind.
Jeg så det! Han har ikke noget spejlbillede.
- Fald nu ned, Greta. - Se selv!
- Hjælp mig, Friedrich. - Du får lidt beroligende.
Albin, se selv efter.
Nej!
Jeg forstår ikke...
Denne rolle vil ophøje dig til en stor skuespillerinde.
Du ofrer dig for din kunst.
Sådan, nu kan vi arbejde i fred.
- Jeg vil have hende nu.
- Først skal du tage dig til hjertet.
- Min dødsscene? - Ja, det må du gøre for mig.
Så lad gå.
Kør kamera og værsgo.
Læn hovedet på hendes skulder.
Men ikke bide, hr. greve.
Du drikker ikke hendes blod nu, for det har du gjort hele natten.
Faktisk kan du dårligt nok bevæge dig.
Du er beruset af blod og begær.
Greta, kan du høre mig?
Blink med øjnene.
Nu vågner du, Greta.
Du finder træpælen. Hvor er den? Find den.
Hr. greve, hvad er det, hun har?
Nemlig, en træpæl. Se på hende.
Forrådt! Vend dig om og rejs dig op.
Solen er ved at stå op. Tag dig til hjertet i smerte.
Og så begynder du at dø. Alene, under store smerter!
Dø, din lede rotte! Vampyrsvin! Svinehundslort!
Du dør alene. Århundreders byrde fortærer dig.
Og... tak.
- Fritz? - Ja.
Så er vi færdige, Murnau.
- Jeg vil have hende nu. - Herr Schreck...
Gå ad helvede til, Murnau. Værsgo!
Glimrende. Flyt kameraet langsomt.
Han har kappet kæden. Vi er fanget.
Løber du fra dit ord?
Du tror, du ved en hel masse, men jeg kan sagtens slå dig ihjel.
Jeg brækker halsen på jer.
Jeg drikker jeres blod, og jeg...
Du ville snøre mig, ikke?
Er det daggry?
Skidt med det. Jeg skal bare sove i mørke.
Jeg bliver her, til solen går ned...
- og kun jeg slipper ud i live.
Idiot!
Det er en umulig komposition.
Gå tilbage til det oprindelige mærke.
Hvis det ikke er i billedet, eksisterer det ikke.
Og endelig må du møde solen.
Århundreders død, månejæger...
- blasfemiker, abe, forhistoriske vase...
- endelig bliver du til jord, og endelig fødes du.
Ja, ja.
Du tager solen.
Albin, læg træpælen på plads igen.
Den skal minde os om, hvor ørkesløse vore planer er...
- alle de tog, vi ikke når, de mislykkede skovture...
- alle de løgne, vi har bildt børnene ind.
Varsomt, værket er næsten fuldendt.
Vor helt eget maleri på vor helt egen hulevæg.
Tiden er ikke længere en mørk plet på vore lunger.
De kan ikke længere sige: "Man skulle have været der."
For, Albin, det var vi.
Er der ikke en af jer, der vil agere fotografassistent?
Kan jeg få nogen til at tage tavlen
op fra gulvet, så jeg kan slutte af?
Vend det om.
Tak.
Så fik vi vist det hele.
Tekstning: Helle Schou Kristiansen SDl Media Denmark Ekstra BluRay-scene: DKSubs